TURKISKA JÄRNVÄGEN 400 KM FRÅN ISTANBUL
MELLAN VÄRLDEN OCH MIG
Tevatten, tack.
Förlåt?
Det är stängt.
Han ordnar det.
- Tack. - Ingen orsak.
- Amerikan? - Stämmer bra.
- Första gången i Turkiet? - Nej då.
Jag var här...
...för länge sen. Ett helt annat liv.
- Och nu är du här igen. - Ja.
Jag letar efter nåt.
Min bror säger att man hittar allt man kan önska sig i Turkiet.
Kan man hitta en man som kidnappat sin dotter...
...och tagit henne ifrån sin amerikanska mamma?
En våldsam man. Alltså ingen riktig man.
Ingen kärlek till barnet, bara behovet att straffa exfrun-
- genom att ta det som betydde allt för henne-
- utan en tanke på att återlämna barnet.
Tror du att...? Ursäkta.
Tror du att jag kan hitta honom i Turkiet, eller kanske på väg dit?
Honom skulle inte jag leta efter.
Det vore...
...farligt...
...för dig.
Så skulle han resonera.
Jag svär på att jag skulle ge honom en chans...
...att stanna upp...
...och tänka om.
Att föreställa sig det allra värsta som han skulle kunna råka ut för.
Det finns två sorters smärta.
Smärta som gör ont.
Smärta som förändrar.
I dag...
...får du välja.
KISTLER RAYMOND ADVOKATBYRÅ
Gumman!
Herregud!
- Mamma! - Älskade gumman!
Mår du bra?
UD vet ingenting, Grace. Ingen vet nåt-
- bara att någon släppte av henne här för 45 minuter sen.
Åh, vad jag älskar dig!
Min favoritchaufför, alltid lika punktlig.
Samuel.
Roberto, det är svårt att hoppa in.
Copy Center?
- Copy Center. - Javisst!
Lyft!
Hur jag mår?
Som vanligt, bara värre. Varje dag minns jag ännu mindre.
Jag vet hur det känns.
Tack ska du ha.
Och ett litet råd: Var snäll mot alla som kommer åt din tandborste.
Okej... Tack för att jag fick komma.
Som ni ser i mitt cv...
Nej, nej, nej.
Tack för att jag fick komma.
Jag har länge beundrat ert företags miljöhänsyn. Att få vara en del...
Mamma, jag kom in.
Jag kom in!
"Vi har glädjen att erbjuda dig"-
- "en plats på College of Engineering läsåret 2019."
Mamma...! Jag måste gå ut high school först.
Jag får inte välja när jag ska åka, Tommy. Det gör armén.
Jag messar vid gaten. Jag älskar er.
Vart ska du?
Irak.
Första vändan?
Ja.
Jag hämtar dig när du kommer hem.
Tack.
- Växer det bra? - Det står en påse utanför din dörr.
Tack, Fatima.
- Kommer du på knytkalaset? - Ja då, med tallrikar och servetter.
Och gafflar.
BRYSSEL, BELGIEN
Vad vill ni?
Jag fick en lapp med ditt namn på, det är allt.
Hörru! Se hit.
Snacka inte.
Nu blir det så här.
Din son kommer hem när som helst, eller hur?
- Gapa. - Nej.
Gapa.
Att läsa vädret på teve är helt klart bästa jobbet.
Delfintränare är bästa jobbet.
Man behöver inte kunna nåt heller, bara läsa innantill.
Hårfrisörska hos en prinsessa är bäst. Man får göra lockar...
Hej.
Mr McCall.
Jag beställde en bok förra veckan.
McCall...
Jag ser den inte.
Jag kommer strax.
Mannen med listan. Hundra böcker alla borde läsa.
"På spaning efter den tid som flytt". Den kom i går.
Vilket nummer?
Den sista.
Hoppas det blir fler listor.
- Ja. Vad blir det? - 40 dollar.
Tack.
Ingen skylt?
"Till salu".
Saker och ting har förändrats. Nu ska jag ingenstans.
Jag vill inte dricka.
"Gud"...
..."skänk mig ro att acceptera sånt jag inte kan ändra"...
... "mod att ändra sånt jag kan"...
..."och förstånd att inse skillnaden."
Skulle du kunna köra tillbaka till stället du hämtade mig på?
Försiktigt.
Så ja.
Du kan väl hjälpa henne in i lägenheten?
Tack.
Fuska inte.
Hej, det var jag som skjutsade hem flickvännen.
Det var bara en praktikant.
Kortet var tyvärr ogiltigt.
Pucko! Du får vara med för din pappa är klient-och så sabbar du allt.
Kom in.
Här.
Wow.
Ett sånt har jag aldrig sett.
- Nu har du det. - Ja.
Ta vad du vill ha, och lägg på rejält med dricks också.
Tack.
Ska du inte fråga om hon kom hem ordentligt?
- Kom hon hem ordentligt? - Nej.
Jag tog henne till akuten, hon blir magpumpad.
Vad heter hon?
Det vet du inte, va?
Det är nu jag skulle ge dig en chans att göra det rätta, men inte i kväll.
Nu tar jag kameror, mobiler-
- allt ni kan ha filmat med när ni utnyttjade henne.
Du har knackat på fel dörr, farfar.
Herregud!
Kom.
Stå upp.
Stå upp!
Grina inte, ge mig mobilen.
- Höger eller vänster? - Jag förstår inte.
- Är du höger-eller vänsterhänt? - Höger.
Ring polisen. Berätta sanningen om vad som hände i kväll.
Pappas pengar kan inte rädda dig nu, förstått?
- Ja. - Vet du vad hon heter?
Nej.
Amy. Sträck fram vänster hand.
Sträck fram vänster hand.
- Jag ska ha fem stjärnor, förstått? - Ja.
Inte åt mig, utan vem då?
- Amy. - Just det.
- Vem? - Amy.
Fem stjärnor ska det vara.
Hej, Susan.
Va?
- Hur visste du att det var jag?! - På lukten.
Jag hann ju knappt kissa...!
Men du har ätit sparris med vinägrett med soja i.
Jag kände parfymen. Hur är det?
- Mår du bra? - Nu, ja!
- Utmärkt. Jag tog med mig nåt. - Soppa!
- Hur gick det i Turkiet? - Det fick ett lyckligt slut.
- Då får du bjuda på middag. - Jag har inte lovat att betala.
Du försöker väl inte slingra dig nu? Jag jobbar faktiskt inte gratis.
Hur mår Brian?
Han mår bra. Han har en ny bok.
Den borde jag kanske läsa.
Om det geopolitiska Nepal före freden i Sugauli 1816 är din grej, så visst.
- Vänskap har gränser. - Äktenskap också.
Jag har inte läst den än. Det gör jag nog aldrig.
- Har du jobb här? - Möten.
Möten...
Födelsedagar är jobbigast.
Jag tänker alltid på min bror på hans.
Jag höll på med tvätten häromdan...
...och insåg att jag inte hade...
...några kläder kvar som Vivienne hade sett.
- Det kanske är lika bra. - Vad då?
Hon gav inte heller mycket för min klädsmak.
Nyköpta plagg försvann.
När jag frågade henne om det, så visste hon ingenting.
Men hon låtsades bara.
"Inte vet jag vart dina lila skjortor har tagit vägen."
Sen tog jag på mig en som hon tyckte om.
Vad är det?
Jag sa inget.
Jag kanske inte borde ha kommit på Viviennes födelsedag.
Robert, jag har funderat. Du kanske ska flytta tillbaka.
Det är jättefint av dig att hjälpa människor...
...men det fyller inte tomrummet i hjärtat.
Flytta hem.
Förlika dig med det som hänt.
Det hade Vivienne velat.
En sann gentleman.
Det är min plikt att säga sånt.
Jag är ju den enda vän du har.
Flygplatsen.
Ni kanske kan ta reda på vem som har förstört för Fatima.
Ungdomar.
- Tjena. - Läget?
Be värden göra det där.
Det är sånt de ska göra.
"Ska göra" och "göra" är olika saker, Miles.
- Men ni bor ju här. - Betalar hyra gör jag också.
- Låt nån annan göra det, då. - Vem då?
Inte vet jag. Vem som helst. Men inte en hyresgäst.
Du har rätt, men ingen annan gör det.
Sen klagar alla-
- eftersom ingen gjorde nåt alla kunde ha gjort-
-eller borde ha gjort.
Det finns ju målarfirmor.
Ja, och de tar 600-700 dollar.
Va?
Jag kan göra det för 350.
Du?
Ja.
- Vad då? - Ingenting.
Ser jag handikappad ut, eller?
Måla-hur svårt kan det vara?
Du har rätt.
Jag är konstnär.
Jag går på Bridgeview Arts.
Varför är du inte där nu?
Jag hoppar över de andra ämnena.
- Jag är begåvad. - Ja, det är du.
Man måste vara begåvad om man ska tjäna pengar.
Men man måste vara intelligent om man ska behålla dem.
Jag tjänar pengar.
Kortsiktigt, Miles. Kortsiktigt.
Jag kan säga så här...
350 är lite för mycket...
...men tack ändå.
- Okej. - Okej?
Det är mycket jobb.
Då så, mr McCall.
- Håller ni fortfarande på? - Ja, det gör jag.
- Ni har inte målat över nåt. - Inte än.
Vad är det-lågprisfärg?
Grundfärg. Man måste grunda först. Får ni inte lära er det?
Jo, det visste jag.
Jag har funderat på ert förslag.
Räknat lite och...
250.
- 250? - Ja.
För 250 tar jag hand om alltihop.
- För 250? - Ja.
Okej. Men du får bara göra det efter skolan.
Inga svordomar. När slutar du?
- 15.15. - Efter skolan, 15.15. Är vi överens?
- Ska vi säga så? - Okej.
- Men kontant. - Kontant.
- Och inget tjafs. - Ingen risk.
Miles! Håll dig borta från gathörnen.
Vapenolja på läpparna.
Pistolen som låg vid hans fötter tillhörde offret.
Inga andra fingeravtryck i huset. Några frågor?
Mr Calbert arbetade åt oss, och när våra egna råkar ut för nåt-
- måste CIA undersöka saken, så vi kommer att höra av oss.
Säkra brottsplatsen tills vi kommer.
Jag hittar inget på honom, när började han?
Ingen aning. Han har hållits hemlig av nån anledning.
- Bilen är här. - Vad fin du är. Du ska väl ha slips?
- Ta en slips. - Gör som hon säger, Brian!
- Här. Vi ses senare. - Ha riktigt roligt.
Jag får åka dit. Vill du följa med?
Och lämna mitt trista arbetsrum...? Bryssel ska ha jättefin choklad.
Det får vi kolla.
I dag slog jag personligt rekord Antal dagar i livet.
Okej... Här har jag fotobevis.
Porträttet av min syster Magda.
Jag var nio.
Kriget kom. Som de flesta familjer, skildes vi åt.
Magda och jag skickades till olika läger. Jag återsåg henne aldrig.
Sextio år senare...
...var jag i Paris...
...och såg min tavla på auktion.
Tolv miljoner, kan du fatta?
"Ni måste ha bevis för att få tillbaka den."
Och nu har jag bevis.
Vänta tills domaren får se det här.
Det drar ihop sig till oväder.
Dags för undersökning, Sam.
Hej, raring.
Han kan bara inte glömma tavlan. Jag har försökt hjälpa honom.
Han sa att han hade bevis för att det var hans då också. Det hade han inte.
Ingen förteckning, inget köpebrev.
Han får höra samma sak i rätten gång på gång.
Å andra sidan har han nåt att göra. Det underlättar när man är ensam.
- Jag tyckte att det gick jättebra. - Jag signerade bara två ynka böcker.
Tackar.
- Ska vi inte släppa av dig? - Det behövs inte.
Tack för att du ville komma.
Gör mig en tjänst och se vad du får fram.
Middag. Jag ska se vad jag kan göra, men i morgon åker jag till Bryssel.
- Du har väl gått i pension? - Javisst. Och du är död.
Hej då!
Jag såg att du målade i går, Miles.
Jag grundar, med grundfärg.
Då lyser inte skiten igenom sen.
Min bror gjorde muralmålningen.
Vårt barndomshem.
Och nu bor ni här.
BRYSSEL, BELGIEN
Nåt slags puder.
Hårddiskar och mobiler?
Dem får ni senare i dag.
Susan.
Okej. Tack.
- Hur är det? - Bara bra.
Jag kommer.
Jag vet inte vad jag ska tro om domaren.
Han lyssnade inte på mig.
Han tittade knappt på mina bevis... Så var det med det.
Det är en ovanlig tavla, Sam.
Det kan ju vara därför du känner igen den.
Min syster Magda.
Hon är yngre där, men det är enda bilden som finns kvar.
Vår morbror beställde porträttet.
Det var hennes tolvårspresent.
Ung konstnär i början av sin karriär, men du skulle ha sett tavlan.
Det var inte bara likheten, han hade fångat hennes väsen.
En strålande inre glöd.
"Min lillebror", sa hon, "min Sammy."
Jag kunde inte skydda henne.
Att förlora henne två gånger...
Jag vill inte tänka tanken.
BRYSSEL, BELGIEN
- Hej, Susan. - Tänk att du var konstintresserad.
Jag har fått informationen som du efterfrågade. En liten överraskning.
- Jag skickar det nu. - Bra.
Ja.
Inga konstigheter med Calberts bankkonton.
Sms, mejl. Inga äktenskapsproblem.
Inga flickvänner, pojkvänner, älskare eller ens närmanden på arbetsplatsen.
Och frun, då...? Kom igen, Dave, kvinnor är faktiskt också otrogna.
Tänk efter. När fick din fru blommor?
Jag fattar.
De har gått igenom Calberts hårddisk.
Vi tar det på flyget. Jag vill komma härifrån och få höra vad Stan tror.
Ursäkta mig... Tack.
- Vi ses där nere klockan sex. - Okej.
Och glöm inte den belgiska chokladen, annars får du inte följa med.
Då ska jag ut igen.
Satan.
Så ja.
- Vad vill ni?! - Upp med dig, subba!
- Var är pengarna? - Jag har inga pengar!
Var är pengarna?!
Varför?! Vilka är ni?!
Teglet ger bra effekt.
- Jag gör en Picasso. - "Gör en Picasso"?
- Hur mycket? - Det bjuder jag på.
Det låter bra.
VILA I FRID
Har du tecknat länge?
Sen jag gick i trean.
Vad är det?
Det är min signatur.
Brorsan var boxare. Det är Guds högra hand.
Den som blir träffad...
...hamnar i himlen, eller i...
Okej.
Går han fortfarande matcher?
Han blev skjuten...
...på väg hem från gymmet. Helt oprovocerat.
De ville bara ha väskan.
Vad är det?
Jag sa inget.
Hur som helst...
Mormor säger att man måste prata om de döda.
Annars dör de två gånger.
Mycket klokt sagt. - Hej, Brian.
Jag sitter och läser din bok...
Ja.
Uppfattat.
Hur är det?
Mr McCall!
Tack, Dave.
Jo...
...polisen i Bryssel sa...
...att det är vanligt att hotellgäster blir rånade.
Men hon hade aldrig smycken.
Inte ens klocka.
Bara den här.
Vad sa CIA?
De gör allt som står i deras makt.
De samarbetar med Interpol.
De har lovat att hitta de skyldiga.
Jag vet inte vad jag ska ta mig till.
BRYSSEL, BELGIEN
Var är mobilen?
Är det din?
Inte min!
Var fan är den?
Något att tänka på medan ovädret rör sig norrut.
Vi såg förödelsen i Francis spår.
INGEN KAMERA
Ursäkta mig... Tack.
Ursäkta mig...
- Vi ses där nere klockan sex. - Okej.
Du har blivit tjock, Dave.
Jag stod i samma lobby när bomben exploderade.
Jag stod och tittade på dig...
...när hotellet rasade ihop över oss.
Du var där, sen var du borta.
Jag hade otur.
Jag gick på din begravning.
Sörjde dig väldigt länge.
Visste Susan?
Jag var din partner i sju år, Mac.
Jag är ledsen, Dave. Det är jag verkligen.
Jag fick ingen chans att säga hur ont det gjorde mig...
...att Vivienne dog.
Bor du kvar på stranden?
Det var länge sen.
Jag köpte stugan.
Åker dit med frun och barnen ett par gånger om året.
Jag hade inte haft nånting av det...
...utan Susan.
Livet blev...
...tungt.
Hon fick mig att välja livet.
Med soppa, antar jag.
Hon räddade mitt liv.
Har du snackat med grabbarna?
Inte på åratal.
Vi var bra.
Hon tryckte inte på knappen.
- Vem då? - Susan.
I hissen.
Hon tryckte inte på våningsnumret. Jag har kollat all video.
Ryggsäckarna gick på först.
De tryckte på nummer 16, inte hon.
De visste vilken våning hon bodde på.
Hittade ni dem?
Spridda delar.
Pundare. Deras utdrag ur belastnings- registret är lika långt som min arm.
Gasexplosion kallar de det.
Vad skulle du kalla det?
Att undanröja bevis.
Obduktionsrapporten. Knivhugg.
Två millimeter. Tredje revbenet.
- En teknik från polisutbildningen. - Exakt. Det var inget rån.
Det här gällde nåt annat.
Vad det än är, vad du än behöver...
...så ställer jag upp.
Jag vet.
Samma lera.
Samma blod.
- York. - Dave.
Pistolen...
...intill Calbert låg på hans högra sida.
Han var högerhänt. Hur så?
Hans fru sköts av nån som var vänsterhänt. Nån annan var där.
Talkpudret kom från en latexhandske.
Man hittade 20 000 euro i knarkarnas lägenhet.
- Hej, Bob. - Dave.
- De lurades i en fälla. - Agenter elimineras hela tiden.
Fienden älskar att skryta med sånt. Varför iscensätta det?
De visste inte att han var vår.
Susan hade nästan listat ut vilka det var.
Det var därför hon blev mördad. Det finns en koppling.
Jag återkommer när jag vet mer.
Håll mig underrättad.
Hissen är avstängd.
Tänker du hjälpa till nu? Här måste alla hjälpa till.
- Klart han gör. - Och ingen tjallar.
Langa vidare.
Du måste knäppa dem i kväll.
Det måste du.
- De dödade ju din brorsa. - Du måste tömma magasinet.
- Gör det i kväll. - Peppra dem.
Döda en av dem.
Töm hela magasinet.
Din mamma har redan begravt din bror.
Hon behöver inte begrava två söner. Hör du det?
Kom inte tillbaka om inte pistolen är tom.
- Fan. - Kom, Miles.
Sitt ner...!
- Vem fan är det här? - Din pappa. Sa inte din mamma det?
Kom nu, Miles.
Kom nu.
Känner du honom? Vart ska du?
Vem fan var det?
Vad fan skulle det där föreställa?!
- Kom nu! - Släpp mig.
- Vet ni var vi är? - Ja, gör du?
Jag vet var vi är. Är det här vad du vill? Jag trodde att du ville teckna.
- Teckna? - Ja.
- Måla? - Ja.
Och vad fan skulle det leda till? Kan jag försörja mamma på det?
Va?
Skulle det räcka till räkningarna...?! Knappast.
Du vill vara gangster, mördare. Du vill vara med dem.
Okej, om det gör att du känner dig som en man, så var en riktig man.
Vi kan rivstarta. Börja med mig.
Börja med mig!
Ta den. Kom igen, mördaren!
Kom igen, ta den.
Vet du hur man gör? Vet du vad du gör?
Så ja...
Två kilos tryck, mer behövs inte. Kom igen, gangstern!
Två kilos tryck, mer behövs inte.
Två kilo, inte mer.
Ge mig den nu. Du vill inte ha den.
Ge mig den. Jag ska inte använda den.
De där uppe ljuger, och det gör jag med.
Så här går det när man umgås med lögnare.
Fattar du hur det går när man umgås med lögnare nu? Jag ljög för dig.
Och nu tänker jag döda dig. Vad ser du i mig? Svara rätt nu.
- Vad ser du i mig, mördaren? - Jag vet inte.
- Vet du inte?! - Jag vet inte. Jag vet inte.
Vapen gör ingen till man.
Du har ett val.
Du är begåvad. Du har fått en chans. Och inget barndomssnack-
- om din mamma och att det är synd om dig.
Du har en chans nu.
Ta den medan du lever!
Du vet inget om döden!
Du har ingen aning!
- Fatta ett beslut. - Okej.
Mr McCall...
- Varför just jag? - Varför inte?
Men varför just jag?
Vi tar reda på det tillsammans.
Havsnivån kan stiga två meter.
Orkanstyrka och stormens väldiga öga kan lamslå kusten.
- Ja? - Mr McCall.
- Vem är det? - Miles.
- Jag är klar med väggen. - Jag såg det.
Växeln för färgen.
- Är det allt? - Ja.
Jo, alltså...
- Har ni nåt att dricka? - Ja, det har jag.
- Vill du ha nåt att dricka? - Ja.
Kom in.
Iste eller vatten?
Ser jag ut som Jackie Chan?
- Tack. - Varsågod.
Man kan faktiskt köpa flerpack.
Ja.
- Vad gör ni för nåt? - Arroz con pollo.
- Det gör mamma också. - Gör hon?
Jag är inte din mamma. Och det är inte din gryta.
Och du bor inte här.
- Förstått? - Ja.
- Väggen behöver målas om. - Ja.
- Jag kan göra det åt er. - Kan du?
Ja.
Hur mycket?
Om jag får smaka...
Allvarligt talat... 115.
Låter det bra?
Så här säger vi...
- 115... - Ja.
Varsågod. Gratis.
Läs den. Kan du läsa? Vad står det?
Ta-Nehisi Coates, "Mellan världen och mig".
Läs den, så är vi överens.
- Flygplatsen? - Ja.
Är det nån som fyller år?
Min dotter.
Trevligt.
Vad fyller hon?
Fem.
Du flyger väl inte ofta.
Jag har kört åt motsatt håll i tre minuter.
- Inga kanter. - Ät nu.
Varför måste jag gå till tandläkaren? Mamma måste inte.
Det måste vara trädgårdsmästaren. - Vindruvor kan du hämta själv!
Herregud...!
Livet är så besvärligt.
Vindruvor.
Visa att du kan packa lunchen själv. Jag menar allvar.
Hej, stumpan.
Vilken fin karta mamma gjort.
A, Maine. Bra. B, New Ham...
New Hamster.
Carol! Vem är det?
Carol!
- New Hampshire, inte New Hamster. - New Hamster är mycket finare.
Dörrklockan är trasig.
Din gamla armékamrat har väntat i fem minuter.
Jag var hans befäl, i sju år.
Älskling, förlåt, jag måste ha glömt. Jag har rört ihop dagarna.
Robert McCall.-Min fru, Carol.
Vad trevligt att träffas.
Våra döttrar. Molly, Alice.
- Kom och hälsa. - Känn dig som hemma.
- Vill du ha kaffe? - Nej tack.
Du får ursäkta röran. Nu ska jag skjutsa dem till skolan.
Flickor, gå och klä på er nu.
Roligt att träffa dig, Robert.
Slå dig ner.
- Är allt som det ska? - Javisst.
Vilken fin familj.
Tack. Vad vill du?
Jag tog den här från killen...
...som försökte döda mig i går. Som du sa: de städar upp.
Alla som kollat Brysselmorden. Ingen går säker.
Du, din familj... ingen.
Militärkryptering.
Ta med den till jobbet, kör numren-
-kolla namnen mot passagerarlistor-
- till och från Bryssel de där dagarna.
Den som vi söker har ringt till den.
Det tar jag hand om.
Säg att jag har fel, Dave.
Tänker du svara?
Vad var det som hände?
Du dog.
Det var det som hände.
Tre månader efter att du "försvann"-
-lades vår avdelning ner.
Jag började jobba privat.
Samma jobb som vi hade haft
Att döda namn på en lapp. Fast nu med ett pris.
- Vi dödade fienden. - Enligt vem då? Inte oss, inte mig.
Vi lydde bara order.
Mac, det finns inga goda och onda människor längre.
Inga fiender. Bara...
...olyckligt lottade.
Och Susan?
Olyckligt lottad.
Ingen visste att Brysselkontraktet gällde en hemlig agent.
Susan skulle ha löst matsalsmordet. Hon var ju den enda som kunde det.
Tills du kröp upp ur graven.
Köpte du choklad?
Hon jobbade i en farlig värld.
- Det kunde ha varit vem som helst. - Men nu var det du.
Var inte så jävla självgod.
Man gör det man ska och går vidare.
Du kan inte gå vidare. Synder måste straffas.
- Har du förtjänat att dö för dina? - Hundrafalt.
Jaha, men vet du vad?
Det finns ingen synd.
Ingen dygd.
Bara skit som folk har för sig.
De lärde oss att döda människor och samtidigt riskera våra liv.
Plötsligt vill de inte veta av en.
"Tack för trogen tjänst. Här är en plakett."
"Söker du jobb? Lycka till."
"Sjukförsäkring? Vänd dig till veterandepartementet."
Från värdefull till ointressant på en enda dag.
Det var ett naturligt steg för mig.
Det var det vi gjorde. Det du gjorde.
Nu är det det vi gör.
"Vi"?
Det är inte bara jag.
Det är allihop. Ari, Resnik, Kovac.
Familjen.
- Mina herrar. - Mac.
Du ser fräsch ut för att vara död.
Du får inte tro att det är personligt.
Det ni gör och blivit angår inte mig. Världen är full av den sortens "män".
I den bästa av världar...
...får alla handlingar konsekvenser.
Men vår värld är full av ondska.
Har man tur, får man en chans att... ställa allt tillrätta.
Det mesta förblir ändå ostraffat.
Men inte den här gången.
Ni dödade min vän.
Därför ska jag döda er allihop.
Nåt jag tyvärr bara kan göra en gång.
Nu åker vi! Alice har musiklektion kvart i åtta.
Hej, Ari! Killar!
- Hoppas vi ses igen, Robert! - Detsamma.
Dave sa att jag kunde få åka med till stationen.
Hej då, pappa!
Både hjälp och sällskap? Hoppa in!
Bra, va? Både hjälp och sällskap.
Du får ta den lilla.
Kom.
Vi ses på jobbet!
Min fru hade nog inget älsklingsplagg.
Hon var inte särskilt klädintresserad.
Jag tar med mig nånting i morgon.
Vilka är ute efter mig?
Susans mördare.
Varför?
Du vet för mycket.
- Miles. - Tjena.
- Var är du? - Hemma hos er.
- Jag hinner inte... - Jag håller på med väggarna.
Mintgrönt. Finns det ingen mat? Jag är vrålhungrig.
Varför skäller de?
Gå till fönstret, beskriv det du ser.
Hundarna är som galna.
Titta mot gatan, beskriv det du ser.
- Bara nåt pizzabud. - Vänta lite.
Hallå... mr McCall...
Fan.
Åh fan.
- Nån försöker göra inbrott... - Lyssna noga nu.
Gå in i sovrummet, till bokhyllan.
Nu. Fort.
- Ser du den? - Ja.
Bra.
På mitthyllan står Richard Wrights "Son av sitt land".
Gör som jag säger.
- Ska jag läsa den? - Ta ut den.
Då ser du en knapp.
Tryck på knappen.
Tryck på knappen, gå in och stäng efter dig.
Okej.
Herregud...!
- Vad är det här? - Lugna ner dig nu.
Sitt ner och var tyst.
Knäpptyst och blickstilla.
Mr McCall... Vilka är de?
Det är mitt problem.
Tomt.
Lugna ner dig. Kryp längre in.
Jag har svårt för trånga utrymmen. Jag kan inte andas.
Ta det lugnt.
Fan, jag får ingen luft.
- Han tittar på mig...! - Du behöver inte vara orolig.
Du ser dem, de ser inte dig.
Det är för mörkt. Benen domnar. Jag ser inte fötterna.
Andas och prata inte för högt.
Stäng av mobilen, de kan se ljuset.
Fan.
Hej, Dave.
Du vet vem det är.
Du kan väl vattna mina växter, för jag blir borta ett tag.
Du vill inte kriga med oss.
Det är ni som krigar med mig.
Du vet var jag finns.
Jag vet vart han är på väg.
Hem.
Tjena.
Backa.
Vi evakuerar.
Jag har jobbat dubbla skift, jag vill bara kolla gasen.
Låt det gå undan.
- Släpp fram BMW: n. - Uppfattat.
Vad har vi här, då?
Vänd om, vi evakuerar.
Var är du?
Sakta ner.
Det var fruns bageri.
Fortsätt.
Stanna här.
Säkra gränden. Macs hus ligger där.
Går in, gult hus.
Säkrat. Kommer ut.
Intar hög position.
Mål riktning tolv.
Kovac, gå in.
Ari, avge rapport.
Skjutklar, södra sidan.
Går in, norra sidan.
Kovac!
Kovac, svara!
Skottlossning! Jag går in!
- York, ser du honom? - Svar ja.
Går in, norra sidan.
Fan.
Fan också.
Kovac är död.
- Upprepa. - Kovac.
Han är död.
Gå mot havet.
Upprepar: gå mot havet.
Vad fan?
Ari.
Resnik.
Säg nåt.
Ari.
Helvete!
Ari är sårad!
Mac har gått på honom som fan!
Det är bilder av Susan överallt.
Han tar oss en efter en!
Var mina ögon nu!
Satan!
Jag är i gula husets sydvästra hörn.
Blodspåren leder mot huvudgatan.
- Bageriets baksida. - Uppfattat.
Gå in, Resnik.
Gå in.
Hör du mig?
Resnik!
Svara!
Fan!
Bara du och jag. Alla andra är borta.
Inte riktigt.
Kom ihåg vad du har lärt mig:
Man ska alltid ha en beredskapsplan.
Kom igen, Mac.
Visa dig.
Jag vet inte vem han är eller om han betyder nåt.
Jag chansade på att han betyder nåt.
Kliv fram och visa dig, så dödar jag honom inte.
Blåsten är en utmaning.
Sidospegeln.
Två till. Tredje skottet i bakluckan.
Baklyktan.
Där var det nära att jag träffade grabben.
Nu är tiden ute, Mac!
Listigt, Mac.
Men det förändrar inget.
Var fan är du nånstans?
Du kan dra åt helvete!
Dra åt helvete!
Du kunde inte rädda din fru.
Du kunde inte rädda Susan.
Och du kan inte rädda grabben.
Ingår det i dina regler?
Ingår det i dina skitregler?
Visa dig!
Det är ingen brådska.
Så ja. Sätt dig ner.
Ta på dig den.
Så där, ja.
Då ska vi se...
Rakt igenom. Det är inte så farligt.
Alltså... Nu blir mamma skitförbannad.
Jag ska prata med henne.
Inte på mig. På er.
Då får du prata med henne.
Räkna till tre.
- Det ordnar sig. Jag ska hjälpa er. - Bussigt.
Mr McCall...
Vem är ni?
- Mr McCall... - Ja.
- Det har slutat blöda. - Bra.
Sätt dig.
- Är det ert hus? - Ja, det är det.
Kom och sätt dig.
Vad ritar du?
Jag jobbar på en superhjälte.
- Vad har han för superkrafter? - Superkrafter?
Han vet saker innan du gör det.
Han har hemliga rum, magiska lås...
Sån skit.
Såna grejer.
Flyger han?
Nej. Han har en Malibu.
Var det roligt?
Det är riktigt coolt.
- Det gillar jag. - Vad glad jag blir.
JAG LÄMNAR KVAR DET BÄSTA AV MIG SJÄLV
Du förstår säkert...
...att när vi får höra saker...
...som är så oerhört storslagna...
...då avfärdar vi det ofta.
Så du förstår säkert hur förvånade vi blev i dag...
Ett ögonblick, bara.
Min Sammy?
Magda!
Undertextning: Jennifer Warrender